-I tidigare avsnitt: -Vad har hänt?
-Jag har skadat akilleshälen. -Ett pass till, sen är vi färdiga.
-Jaså? Då borde vi fira. -Jag försöker vara professionell.
Ja, det är alltid bra.
-Jag måste bort, jag orkar inte mer. -Kom till oss.
Alicia kommer att bo här. Han har slagit henne igen.
-Det är inte ditt fel. -Han hittar mig här.
Han är inte normal.
JAG ÄR GLAD ATT DET ÄR NATT OCH ATT DU INTE KAN SE MIG
EFTERSOM JAG SKÄMS FÖR MIN FÖRÄNDRING
Vad gör du om Joe ber om förlåtelse?
Jag går inte tillbaka. Det gör detsamma vad han gör eller säger.
-Det sa du förra gången också. -Jag vet.
Men jag lämnade inte honom då.
Ursäkta att jag är sen.
-Vill du ha vin? -Ja, men jag är i tjänst.
-Hur är det? -Rätt bra. Tack vare er.
Det känns som när vi var rumskamrater. Förutom Nick, då.
-Du borde varit där. -Om så väl vore.
-Killarna som hon träffade... -Hallå där! Behärska dig.
-Jag går och pudrar näsan. -Bra idé.
Det tror jag med.
Tack för att du kom, jag vet att du är upptagen.
Hon skämtade om killarna. Mer eller mindre.
Jag måste berätta nåt om Alicia.
-Är Joe här? -Nej. Nej.
Din vän är en wesen.
Jag såg det hemma hos oss. När hon blev arg.
-Nej, det hade jag vetat om. -Jag borde nog inte berätta det här.
-Vilken sort? Är hon farlig? -Jag tror inte det.
Jag såg inte så bra, men jag tror en fuchsbau.
Som Rosalee? Vilken lättnad.
Hon är din vän, hon får bo hos oss så länge hon vill.
Men om hon upptäcker att jag är en grimm kan hon få panik.
-Vad gör vi nu? -Ingenting. Okej? Vi gör ingenting.
Låtsas som ingenting.
-Får jag se? -Nej.
-Du får sparken så här. -Inte om du beställer nåt.
Jag har inga mer pengar.
-Kan du stanna tills vi stänger? -Jag har min systers bil.
-Om hon upptäcker det dödar hon dig. -Din chef tittar på oss.
Mamma är i Las Vegas med nån tönt. Vi har huset för oss själva.
Bara så att du vet.
Hjälp! - Sluta, låt oss vara.
Kom, vi drar.
Ta det lugnt, idiot!
Hjälp mig! Hjälp mig!
-Jag kommer snart. -Hjälp mig.
Två offer. Kvinnan är på sjukhus, mannen klarade sig inte.
-Finns det kameror? -Det är för mörkt.
-Kunde man prata med kvinnan? -Hon var medvetslös.
Alonzo Banks. De tog inte pengarna.
Eller hans smycken.
Enligt ägaren kom han ofta på helgerna.
Han gick med sin dejt och hittades senare av en kund.
Jag går in och kollar.
Jag såg honom köra i väg när jag kom ut.
Hans bil stod här. Svart kille, tonåring. Jag såg honom inte så bra.
-Var nån med honom? -Nej. Han körde nästan över mig.
-Såg du bilen? -Ja, en silverfärgad Impala.
Jag gillar bilar. Jag hade själv en Impala kupé från 1970.
-Såg du registreringsnumret? -Ja, halva. 6-S-M nånting.
-Kände du Alonzo Banks och hans vän? -Bara ytligt.
-Hamnade de i bråk med nån? -Inte vad jag vet.
Vet du nåt mer om dem?
Man skulle inte stöta sig med honom. Han var nog med i ett gäng.
Men annars vet jag inte. Jag sköter bara mitt jobb.
Det är min pojkvän som säkert undrar var jag är.
Varsågod.
Är du hemma? Du kommer inte att tro vad som har hänt.
Jag såg det. Jag såg vad de gjorde, Joy.
Jag såg när de mördade honom och de såg mig.
-Herregud. Är du säker? -Ja.
-Vad gör jag? -Prata inte med nån.
Alonzo var en brottsling och mördaren är säkert värre.
-Borde jag gå till polisen? -De kan inte skydda dig.
Inte här. Jag ringer när jag är hemma.
-Han säger ingenting. -Han såg våra ansikten.
Han pratade med servitrisen. Det är nåt mellan dem.
Tror du verkligen att en sån kille går till polisen?
Jag vet inte vad han tänker göra. Men jag vet vad vi ska göra.
-God morgon. -God morgon.
-Hur har du sovit? -Bra.
-Jag har hittat prisvärda lägenheter. -Så bra.
Kaffe? Vad sägs om lite kaffe?
Ja, gärna. Är allt bra?
Javisst. Förlåt, jag... Kaffe! Jag går och ordnar det.
Du, jag hittar nog nåt i dag. Sen blir ni av med mig.
Vi har känt varandra länge och vi har alltid varit ärliga mot varandra.
Och jag tror att...
Jag tror att...
Jag vet inte hur jag ska säga det, så jag säger det bara.
Jag är en kehrseite-schlich-kennen.
Det är tyska för nån som inte är det men vet om det.
-Vet vad då? -Vad du är.
-Vad pratar du om? -Jag vet att du är en wesen.
Jag har verkligen inga problem med det, jag vill att du ska veta det.
Men jag vill inte att du ska känna att du måste dölja det för mig.
-Jag vet inte vad du menar. -Det tror jag att du gör.
Du, jag har tillräckligt med problem.
Tydligen har jag förargat dig eller fått dig att tro att jag ljuger.
Jag går nu innan nån av oss säger nåt vi ångrar.
Alonzo satt inne för misshandel och droginnehav.
Han var ledare för Northend Cru.
Dem känner jag till. Man ska inte bråka med dem.
-Det kan vara ett budskap. -Rivaler?
Kanske. Jag kan kontakta gängenheten och höra om de känner till honom.
Tre bilar matchar plåtarna på den misstänktes bil.
-Kollade du upp dem? -Ja, men så hittade jag det här.
De dyra trafikkamerorna betalar sig.
Den här Impalan körde mot rött strax efter samtalet till larmcentralen.
Knappast en tillfällighet.
-Vem är ägaren? -En Tyler Z. Ellis.
Hör vad mr Ellis har att säga.
-Vem är det? -Polisen. Vi söker Tyler Ellis.
-Hank? -Zuri?
-Vad gör du här? -Är ni bekanta?
Zuri var min fysioterapeut. - Det här är kriminalpolis Burkhardt.
-Vad gör ni här? -Vi letar efter en Tyler Ellis.
Jag är Tyler. Jag använder mitt andranamn, en familjetradition.
-Är det din silverfärgade Impala? -Ja. Vad är det som pågår?
Din bil sågs på en brottsplats i går.
-Min bil? -Var var du vid ettiden i natt?
Jag sov. Jag la mig vid tiotiden.
-Kan vi få komma in? -Okej.
Bor du ensam?
Min bror Jared bor med mig.
-Får han använda din bil? -Om han frågar. Men han var här.
Men du sa ju att du sov.
-Vad är det som pågår? -Det har skett ett mord.
En likadan bil som din körde ifrån brottsplatsen.
Polisen vill veta var du var i går kväll.
Jag sa att du var här. Det måste vara ett misstag...
-Låt honom vara. Släpp honom. -Sluta, Zuri!
Kämpa inte emot. Bli inte arg. Lugna ner dig.
Jag ska inte skada dig. Andas lugnt. Ställ dig upp.
-Hur är det? -Släpp mig!
-Jared och Zuri är ostraffade. -Men pappan är det.
Harrison Ellis. Han sitter inne på livstid för mord.
-Nån koppling till Alonzo? -Inte än.
-Och mamman? -Död.
Så Zuri fick ta hand om sin bror.
Du, Hank. Du känner henne. Du borde kanske överlämna det här.
Nej, jag vill reda ut det här.
Vi har ingenting. Inga vittnen, inga bevis mot Jared.
-Tror du att han mördade Alonzo? -Inte utan motiv.
Vi vill veta vad som hände i går.
Säg bara sanningen.
Varför sprang du ifrån oss?
Tog du din systers bil utan tillstånd?
Vart åkte du?
-Till min flickvän. -Vad heter hon?
-Joy. -Servitrisen på Ray's Diner?
Har du sett honom?
-Han var på Ray's. -Känner du honom?
Såg du honom på parkeringsplatsen?
Jag såg ingenting.
Han misshandlades till döds. Hörde du inte hans eller flickvännens skrik?
En kund såg dig lämna platsen. Du var där.
-Vem mördade Alonzo? -De hade försvunnit när jag kom dit.
Vilka är "de"? Så du har sett nåt.
Var de flera stycken?
Jag såg ingenting. Ingenting.
-Vem är du rädd för? -Ingen. Nu säger jag inte mer.
-Jag vill träffa honom. -Han är rädd.
-Givetvis. Han är ju anhållen. -Han såg nåt. Vet du vad?
-Jag visste inte att han var ute. -Få honom att prata.
-Om vad då? -En gängmedlem mördades...
...utanför Ray's när Jared var där.
Han är oskyldig, men han kan ha sett nåt.
Tror ni att jag låter honom vittna mot ett gäng? Glöm det.
Han är mitt ansvar. Jag vet hur det här fungerar, ni måste släppa honom.
Ja, men det här är inte över. Mördarna finns där ute.
Sjukhuset. Alonzos flickvän har flyttats från intensiven.
-Kriminalare Griffin och Burkhardt. -Jag pratar inte med polisen.
-Vi vill hitta de skyldiga. -Ut.
-Annars går de fria. -Jag har ingenting att säga.
Ska jag berätta vad de gjorde mot din pojkvän?
De nöjde sig inte med att krossa hans skalle. De bröt näsan på honom.
De krossade hans käke. Han var oigenkännlig.
Vill du verkligen att de kommer undan?
Försvinn härifrån!
-Ut härifrån. Lämna mig i fred. -Jag vill bara veta...
...vem som anföll dig och mördade Alonzo.
Jag är här som polis, men jag kan återvända som en grimm.
Seventh Street Savages.
-Tror du att alla är wesens? -Det är möjligt.
Har du hört talas om wesengäng i Portland?
Nej, men så är gäng inte min grej. Jag gillar inte grupper.
Jag fattar det med "vi mot dem" och "tillsammans är vi starka".
Men de gör ungdomarna drogberoende. Det tål jag inte, wesen eller inte.
-Wesen eller vad då? -Gäng.
Har du hört talas om ett gäng som heter Northend Cru?
-Ja. -En av dem är visst en wesen.
-Yaguareté. -Vad sa du?
De är alla yaguareté.
Och hur vet du det?
Jag köpte droger av dem under min jobbiga tid.
-För längesen. -Minns du några namn?
Bara namn som Smoky och Stink Eye, men inga riktiga namn.
De använder inte sina namn.
-Och Seventh Street Savages? -Från Seattle.
Vänta nu. När du var i Seattle köpte du då av...
Nej, men jag kände dem som gjorde det.
De går inte ihop, så Seventh Street kommer inte hit.
Förrän nu. - De mördade Alonzo för att visa sin närvaro.
Ett starkt budskap. De högg huvudet av ormen.
Snarare huvudet på en yaguareté.
Okej, orm.
Om de vill ta över är de förmodligen kvar här. - Tack.
Vilket mörkt förflutet vi har.
Lyckligtvis överlevde vi.
Jag är inte stolt över det.
Men jag är glad att jag inte behöver dölja nåt för dig.
-Tur att du inte är perfekt. -Vem säger det?
Inte jag.
-Var är du? -Jag har precis slutat.
Polisen var här. De tog in mig på förhör.
-Vad sa du? -Inget. Men de visste att jag ljög.
-Kom hem till mig. -Jag har utegångsförbud.
Hon vet.
Jag pratar i telefon.
-Jag har värmt spaghettin. -Jag är inte hungrig.
Jag måste lägga på. Jag ringer sen.
Berätta om din pojkvän.
Hej, det är Hank. Kriminalpolis Griffin.
Jag ville bara veta hur det går. Hur är det med Jared?
Brukar ni alltid ringa eller är det personligt?
Vad än du föredrar.
Du, förlåt för att jag blev så arg.
Det här är inte lätt för dig.
Jag är glad att du ringer. Jag önskar bara att det vore om nåt annat.
Jag med.
De är här. De försöker ta sig in.
Utryckning till 432 Northwest 22nd, lägenhet 310.
Det är låst.
Det är ingen fara. Kom hit.
-Vi kan skydda dig. -Jag vet att du är rädd. Kom igen.
Vi kan bara skydda dig om du hjälper oss att fånga dem.
Han var på restaurangen.
-Han var nog också där. -Han var i vår lägenhet.
Det var den andra.
Efterlys dem och meddela polisen i Seattle.
Ni ska få åka till en säker plats.
Så vackert.
Du måste spela oftare.
-Kan du nåt mer? -Ja då. Mozart, Bach, Brahms.
Och en Rimskij-Korsakov som får dig att tappa din babushka.
Spela den.
-Hej, Juliette. -Ursäkta att jag stör.
-Vad är det, Juliette? -Jag behöver råd. Har du tid?
Tjejsnack, alltså. Då får väl jag träna.
Om Alicia hade berättat det tidigare hade du trott att hon vore galen.
-Hon värnar om er vänskap. -Det vet jag.
Men det känns så konstigt. Vi har känt varandra så länge.
Men jag vill att hon ska veta att det inte gör nånting.
Det är inte lätt att erkänna, inte ens till andra wesens.
Jag förnekade det för mig själv.
Jag dolde det, jag umgicks med fel personer.
Du anar inte hur gärna vi vill vara normala.
-Hur övertygar jag henne? -Ha tålamod.
Visa att er vänskap är viktigast.
Du, Nick och Hank är speciella eftersom ni accepterar oss.
-Ni vill inte hugga huvudet av oss. -Jag börjar förstå det.
-Hur länge måste vi stanna? -Tills vi har fångat dem.
Ledsen, inga mobiler.
-Varför inte? -Av säkerhetsskäl. Du får den sen.
Jag vill ha din med.
-Bilarna är här. Behövs nåt annat? -Det är bra så.
-Så mysigt. Vill nån ha kaffe? -Jag tar det här.
-Okej. En stor latte med... -Nej, du ska åka hem. Jag stannar.
Jag vill stanna.
Det är ändå för sent för kaffe.
Då ska jag låta er komma till rätta.
Tack.
-Vi söker upp snorungen i morgon. -Nej.
Ni hade tur som kom undan. Ingen ska söka upp grabben.
Han ska komma till oss.
Jag hoppas att han älskar dig.
God morgon. Din bror krossar mig.
Jag har gjort kaffe. Ta för dig.
-Jag är för gammal för det här. -Ja, det är du.
Får jag ringa rumsservice?
Det ligger en meny på bordet. Skriv ner vad du vill ha.
-Allt jag vill? -Ja.
-Gör du dina övningar? -För akilleshälen? Absolut.
Peka, böj och...
-Eller inte. -Fy skäms.
Jag vet. Men den mår bra. Se bara.
Jag är ledsen för det här.
Jared är en bra kille.
Ibland vill jag strypa honom, men så minns jag allt han har gått igenom.
Ja, jag har sett er pappas register.
Pappa hade problem med humöret.
Och han drack, speciellt när mamma dog.
-Till slut hamnade han i problem. -Tråkigt att höra.
Jared och jag har ärvt hans temperament.
Jag försöker lära honom att hantera det.
Han har tur som har dig.
Nu vill jag fråga dig en sak.
Varför är du här?
Jag trodde att inspektören skulle stanna.
Jag ville bara se till att allt gick bra.
Hittills har det det.
Går det här bra?
-Det här räcker ju till oss alla. -Vill ni också ha nåt?
-När kom du hem? -Sent. Jag ville inte väcka dig.
Du borde ha gjort det. Jag har berättat till Alicia att jag vet.
Att hon är en wesen?
-Och hur tog hon det? -Verkligen inte bra.
Men jag har pratat med Rosalee.
-Vad sa hon? -Att jag skulle ha tålamod.
-Alicia vill inte komma ut än. -"Komma ut"?
Du vet vad jag menar. Jag ska låta det ha sin gång.
Okej. Där är hon.
God morgon.
God morgon...
-Jag har hittat en lägenhet. -Toppen.
Ja, det är det.
Jag vill tacka er för allt ni har gjort.
Ni lät mig bo hos er och stöttade mig.
Ni är goda vänner, jag är mycket tacksam.
-Det här är löjligt. -Nej, Juliette.
Nej, Nick. Jag vet vad hon är och du med.
-Hon vet. -Inte en gång till.
Du behöver inte låtsas, vi känner många wesens.
-Du vet inte vad du pratar om. -Jo, det gör jag.
Nick är en grimm.
Nick, ska hon...
Alicia, jag är inte det du tror.
Jag tar hand om det.
Alicia, det är ingen fara. Lugn.
Jag ska inte skada dig. Jag är samma gamla Nick.
Lägg dig inte i!
-Du kommer hem med mig. -Släpp henne.
Ut ur mitt hus.
Jag är inte imponerad.
-En Grimm! Snälla, döda mig inte. -Jag är ditt minsta problem.
Jag ville inte skada henne.
Jo, det gjorde du, din jävel.
Vänta.
-Jag vill aldrig se dig igen. -Och om hon ser dig...
Nej, det gör hon aldrig mer.
Tack.
-Jag borde visa dig. -Det behöver du inte.
Jo, det gör jag.
Nu har jag inga fler hemligheter.
-Om ändå jag kunde äta så där. -Jag håller med.
-Det gör hon faktiskt. -Passa dig.
-Jag går och spelar. -Kan du göra dina läxor?
Ja, ja.
-Det känns bra att se honom le. -Det känns bra att se dig le.
-Vill du ha kaffe? -Ja.
Jag kunde inte ringa, polisen tog min telefon. Jag har mycket att berätta.
-Jag saknar dig. -Jag saknar dig också.
Jag är hemma. Kan du komma förbi?
Ensam.
Hur är det med dig? Vad är det?
De är här, de tänker... Hjälp mig!
Jag har gjort värre saker än att ta mina föräldrars bil.
Lyckligtvis blev jag aldrig upptäckt.
-Så du var en bråkmakare. -Jag visste att roa mig.
Mina föräldrar skulle kalla det nåt annat.
-Lever dina föräldrar? -Ja. Och är fortfarande tillsammans.
De bor kvar i samma hus.
Det är verkligen ett problem för Jared.
Att inte ha några föräldrar.
-Men han har ju dig. -Hoppas att det räcker.
Om man har nån som älskar en klarar man det mesta.
Jag måste svara.
Jared, är du där?
-Vad är det? -Han är borta.
-Känner du igen det här numret? -Det är hans flickvän Joys.
Vet du var hon bor?
-Ska du rädda din flickvän? -Då har du kommit rätt.
-Stanna i bilen. -Han behöver mig.
Stanna här.
-Är han här? -Jag vet inte.
Washington-skyltar.
Jag frågar en gång till. Vad sa du till dem?
-Det är två poliser utanför. -Ta hand om dem.
Jag ger din flickvän en kyss från dig.
Gå!
-Är du en grimm? -Det är lugnt.
-Så du vet? -Ja, det gör han.
Hon hade inget val.
Ta henne härifrån.
-Vad ska du säga? -Att vi hittade honom så här.
-Och Jared? -Nick tar hand om det.
Vi behöver prata.
Så det stör inte dig?
Jag har anpassat mig. Det förändrar inte mina känslor för dig.
-Det skulle inte fungera, Hank. -Det kan du inte veta.
Låt mig bevisa att du har fel.
Vi tar det lugnt och så får vi se.
Du är verkligen unik.
-Men jag kan inte. -Det är inget problem för mig.
Men det är det för mig.
Sköt om dig.
Översättning: Cecilia Lindmark BTI Studios